PJÄSEN "TOBAKSVÄGEN" SKREVS AV JACK KIRKLAND-
- BASERAD PÅ ROMANEN AV ERSKINE CALDWELL.
DEN PRESENTERADES I NEW YORK DEN 4 DEC. 1933-
- OCH HAR SPELATS KONTINUERLIGT SEDAN DESS.
DEN HAR SLAGIT ALLA REKORD FÖR VISNINGSPERIOD-
- I DEN AMERIKANSKA TEATERNS HISTORIA.
Det här är Tobaksvägen idag, men för hundra år sedan-
- då Lesters kom till Georgia, var det annorlunda.
Den löpte 24 km nerför åsen till floden Savannah-
- genom Söderns rikaste bomulls- och tobaksplantager-
- förbi stora hem som Lesters själva byggde och bodde i.
Men det var för hundra år sen.
Det kom en tid då jorden låg i träda och blev värre och värre.
Men tror ni Lesters lämnade den? Nej, då!
De stannade, men allt de hade och allt de var-
- har försvunnit med vinden och dammet.
Och det här...
Det här är Tobaksvägen idag.
- Hej, Henry. Hur mås det? - Kan inte klaga, Jeeter.
Låter fint. Är det sant det jag hör, att Bessie är tillbaka?
Ja, förra veckan. Begravde sin man i Statesboro.
Var knappast kall innan hon vandrade hem.
Det låter ju fint. Är det... Är det fortfarande tåga i henne?
Jeeter, det är värre och mer. Mitt arma huvud spricker nog-
- med alla sång, skrik och halleluja.
- Hon har då en stark röst. - Det har inte varit tyst sen hon kom.
- Tja... Hejdå, Henry. - Vet du att du har punktering?
Jag tar mig hem, bara ett är helt.
Jag ska byta in den här jäkla bilen nästa år. Hejdå, Henry!
Vad hände nu?
- Middagen klar? - Middag? Och veden?
- Tja, där är den ser du väl? - Men varför? Varför är den inte såld?
Man kan inte sälja ved om ingen vill köpa ved, eller hur?
Du är den galnaste gamla stolle jag sett.
Det är fjärde gången du tagit samma lass till stan och tillbaka.
- Inte ens tagit ur det ur bilen. - Nej, det tänker jag inte göra.
Nu kommer Lov!
Han drar på en säck med nåt i.
- Det är nog rovor i säcken. - Rovor?
Lite rovor skulle sitta fint nu.
Är det så, ger nog Lov sin stackars gamla svärmor några.
Han ger mig några, för Lov och jag, vi gillar då varann.
Kom igen, backa och låtsas att vi inte sett, vi är som naturliga.
Hej, Lov! Länge sen sist. Du måste ju vara helt slut-
- av att dra på vad du nu har i den gamla säcken.
- Jag är inte trött. - Hur är det med Pearl? Mår hon bra?
Jag är här för att prata med Jeeter om Pearl.
Vad har hon gjort nu? Varit elak igen?
Du måste säga nåt till Pearl. Jag är förbaskat led på hennes sätt.
- Är du snäll mot henne? - Vad spelar det för roll? Vi är gifta.
- Vad har hon gjort nu? - Tja... Hon pratar inte med mig.
- Vad vill du att hon ska säga? - Vad som helst.
Hon kunde ju fråga om ryggen är trött när jag kommer från kolgruvan.
Eller om jag tror det kommer regna eller när ska jag klippa mig.
Hon kunde fråga mig mycket, men hon säger inte ett ord.
- Du kanske gör fel. - Jag har försökt med allt jag kan.
Jag sparkade henne, hällde vatten på henne-
- kastade sten och pinnar på henne men hon bara tjuter när hon har ont.
- Det är inte att prata! - Men det är inget att bli arg för.
Ada här sa inte ett ord till mig de första tio åren vi var gifta.
De var de lyckligaste tio åren i mitt liv.
Hon rymmer också. Jag börjar bli trött på hela grejen!
Ge henne tid, pojk. Hon ändrar sig nog. Hon är ju bara 13, vet du.
Hör på, Lov Bensey. Gillar du det inte, skicka då hem henne igen.
- Skaffa en ny fru. - Du kan få Ellie May.
Säger jag nåt vill ni bara att jag gifter mig med Ellie May.
Men det är lönlöst.
Jag vill ha en ung fru. Inte nån 23-årig kvinna-
- så att alla skrattar åt mig.
- Hej, Lov. - Hej, Ellie May. Jag pratar om Pearl.
Du kan väl berätta vad du har i säcken?
Jag har stirrat på den sen du kom och Gud vet att jag vill veta.
- Rovor, för tusan! - Rovor...
Jag har inte fått en god rova sen för ett år sedan i våras-
- och Gud vet hur gärna jag har velat ha en.
Vet du, jag skulle kunna äta hela säcken...
Jag skulle kunna äta en hel vagnslast med rovor från nu till solnedgången.
Titta inte på mig, för du får ingen.
Det var en jätteelak sak att säga till Pearls stackars pappa.
- Får jag inte en liten tugga? - Nej.
Jag gör så här då, jag ger dig ett byte mot rovorna.
Jag byter inte rovor med nån.
Ger du mig några rovor-
- går jag till ert hus i morgon och ber Pearl uppföra sig.
Säga att man inte behandlar en man som gift sig med henne så.
Så säger jag att hon ska sluta gömma sig.
- Och fråga om det ska regna. - Och om du ska klippa dig.
- Vad säger du, Lov? - Det behöver jag inte betala dig för.
Ni fick ett par filtar, 2 I olja och 7 dollar för Pearl. Det räcker!
- Ni får ordna det här gratis. - Bara en liten smula, Lov?
- Ditt gnat tjänar ingenting till. - Lov...
Snälla, Lov...
Alla mina barn skyller på mig hela tiden-
- för att den store Guden gjort mig utfattig.
De och deras mamma skriker-
- för att de inte har nåt att äta, som om det var mitt fel.
Ja, ibland verkar det som...
Det verkar som om den store Guden är ute efter en fattig man.
Men jag klagar inte. Nej, det gör jag inte.
- Håll honom, Ellie May! - Håll honom. Håll honom!
Håll honom, Ellie May! Håll honom, raring!
Ge mig mina rovor, din stolle!
- Ge mig mina rovor! - Får jag några rovor, din stolle!
Släpp mitt ben! Släpp mitt men, hundskrälle!
Släpp mig!
Håll honom, Ellie May. Slå honom i huvudet.
Ge mig några rovor, din stolle. Ge mig några rovor!
Jag ångrar att jag gifte in mig i en så tokig familj.
Hoppas inte Lov är arg på mig.
- Halleluja, bror Jeeter. - Halleluja. Välkommen hem.
Tack, bror Jeeter. Vill du sjunga en sång med mig?
Visst vill jag det. Vilken?
- "Den hedliga religionen." - Den duger åt mig.
Det räcker.
Det var bra. Jag känner mig redan bättre.
Jeeter Lester, du har syndat.
- Vem, jag? - Ja.
I morse när jag låg i sängen, sa en röst till mig:
"Syster Bessie, gå till Jeeter Lester. Han är igång igen."
Kan den ha menat nån annan?
- Rösten sa att det var du. - Jag har inte gjort nåt.
- Inte en enda liten synd? - Inte nån stor synd...
...kanske lite allmänt syndig, men inget värt att kallas en riktig synd.
- Varför sa rösten att det var du då? - Det är lätt. Jag var en stor-syndare.
Jag var nog den syndarigaste mannen i världen.
- Inget nyligen? - Nej, inget nyligen.
Skönt att höra, Jeeter-
- för jag ska köra ut all synd från Tobaksvägen, och fick en bra början.
- Hur mår de dina? - Bra. De är bara... inte uppe än.
- Idag är de lite trötta. - Hälsa från mig.
Visst, syster Bessie.
Jeeter.
- Varför gömmer du dig? - Jag mötte henne nästan.
- Är det trevligt här? - Kapten John kommer tillbaka.
- Han är död. - Hans son, Kapten Tim. Sak samma.
- Han kommer tillbaka hit. - Får vi lantbrukskredit igen?
- Det är vad alla säger. - Ada! Ada!
Prisa Herren! Kapten John kommer åter.
- Var inte han död? - Jo.
Jag ska skaffa en bra mula, lite bomullsfrö, lite guano och så ska...
- Vem satte plogen i jorden? - Du, för sju år sedan.
Det första jag ska göra är att bränna allt gammalt gräs-
- och röja mina fält och... Dude, se om du hittar nån sele.
- Det fanns ett remtyg i köket. - Jag tror farmor åt upp det.
Jajamensan! Dude och jag får nog ihop en bal per tunnland-
- för som jag mår nu är precis som jag mådde varje vår.
Man kan känna röklukten från det brinnande gräset-
- och vinden som blåser från den nyplogade marken-
- och det kryper in i själen, och det känns...
Det känns som om man måste plantera eller krevera.
Vad plågar dig nu? Är våren redan förbi?
Det är inte värt att börja idag. Se.
På vad? Jag ser inget.
Det är ju ingen idé att starta en eld om regnet kommer och släcker den.
Du får aldrig nån skörd, Jeeter Lester.
Inte ens om mr Tim kom med en mula och bomullfrö-
- guano och solen sken dag och natt, skulle du få nån skörd i år.
Vad pratar du om?
Du får ingen skörd, för du har synd i själen.
Du stal rovorna från Lov, och det är fel årstid för att stjäla.
Lov är min svärson.
Man från inte stjäla från sin svärson, för han är släkt.
Dessutom sa du till syster Bessie, en religiös kvinna...
...att du inte stal några rovor. - Och det gjorde jag inte.
Herren tål inte nån som stjäl när man sår-
- och han tål definitivt inte nån som stjäl och sen ljuger om det.
- Vänta du så får du se. - Tja, jag är då inte rädd.
Vänta du bara.
Jag är då inte rädd. Inga små rovor ska skrämma mig.
Nej, då... Det är ingen idé att vara rädd för en rova.
En liten jäkla rova.
Vem har hört talas om sånt ståhej över ett par små rovor?
- Den var rätt nära, Jeeter. - Ada. Det jag...
Det jag gjorde mot Lov Bensey börjar verkligen plåga samvetet.
- God morgon, Henry. - Hej, Jeeter.
- Är syster Bessie hemma? - Syster Bessie? Jeeter...
Nämen, Halleluja, bror Jeeter! Syster Ada, skönt att du ser så bra ut.
Jeeter vill säga nåt.
Ja. Jag gjorde visst ett stort misstag igår, men jag glömde det just då.
Men hin onde fick mig att ta några rovor från Lov Bensey.
Han stal rovorna.
Ja, syster Bessie. Jag stal dem och behöver en bön likaväl som någon.
Jag måste rena min själ, så att inget står mellan mig och en bomullsskörd.
Jeeter. Var är rovorna nu?
I ärlighetens namn, syster Bessie, så åt vi dem.
Alla...
Alla utom den här.
Men det är ju en sommarrova. Var fick Lov tag på den?
- Det är en vinterrova! Inte gick... - Det är en sommarrova.
Är du säker? Får jag smaka.
- Ja, nog smakar det så. - Får jag smaka.
- Smakar som en sommarrova. - Nog är det, det.
Jag skulle gå dit nu om jag inte trodde jag skulle få stryk.
Okej. Ner på knä. Gode Gud, Jeeter Lester är igång igen.
Han stal alla Lov Benseys rovor och åt dem.
Det kan inte ändras nu-
- men en så tjuvaktig man har jag då aldrig tidigare sett.
- Amen! - Få honom att sluta för alltid, amen.
- Är jag fri nu? - Ja, om du slutar. Nån mer?
Tja... Vi ska kanske nämna Dude, för han är syndarigast i familjen.
- Dude? Är det här Dude? - Ja. Dude, Bessie ska be för dig.
Har man sett! Han är ju vuxen nu.
När jag for, var han inte mer än en tanig liten pojke.
Han måste väl vara runt 20 nu, Ada? Men jag önskar han hade mer vett.
- Men storleken har han ändå. - Och vacker är han.
- Knäböj, Dude. - Jag vill inte ha nån bön.
- Knäböj innan jag slår ner dig! - Slå mig och du far över huset.
Det måste du be för. Ingen respekt för sin far.
Herre, fräls Dude från hin onde och ge honom en plats i himlen. Amen.
Gud vare lovad... Vänta lite.
Det var en kort bön för en syndare som Dude.
Dude behöver inga böner, han är bara en pojke.
Hallå, där!
Titta på den gamla uslingen, i högform än.
- Hur mår du, Jeeter? - Kapten Tim.
- Prisa Herren. - Kapten Tim.
- Prisa Herren. - Kapten...
Kapten Tim! Du liknar din far mer och mer.
Jag är så glad att se dig, Kapten Tim.
- Du minns väl Ada? - Självklart. Allt bra, mrs Lester?
Och Dude.
- Gå inte dit. - Men jag kanske får tuta.
- Vill du ha en egen tuta? - Det får jag aldrig.
Sätt dig här så får du en egen tuta. Vill du ha en stor, fin...
Släpp mig! Tut, tut. Pip, pip.
Jag älskar verkligen biltutor! Tut, tut. Pip, pip.
Dude. Han låter mer som en tuta än en tuta gör.
Han är min sista son, och jag är stolt över honom.
- Berätta, hur är skördarna? - Inga skördar på sju år nu.
Ingen har råd att så, därför är alla så glad att se dig komma och hjälpa.
Vad sa du?
Jag behöver en mula, frön och guano...
Vänta lite, Jeeter. Jag kan förstå hur den tanken spridits-
- men jag kan inte hjälpa er.
Jag har i stort sett samma problem som du.
Vad menar du?
- Berätta du, Payne. - Du förstår, mr Lester...
...jag är från banken i Augusta. Vi ska driva in pengar, inte låna ut.
Jag får alltså ingen kredit för att så skörd i år?
- Tyvärr inte. - Jag måste få kredit...
...för jag och min familj svälter här på Tobaksvägen.
Mr Lester, har du funderat på att åka härifrån?
- Och jobba i bruken? - Men om ni svälter...
Det har inget med saken att göra.
Kapten John sa att jag fick stanna här så länge jag ville.
Han kunde inte ge mig mer kredit i affärerna i Fuller-
- men jag fick leva här tills jag dör.
- Det vet du, Kapten Tim. - Ja. Det vet jag, Jeeter.
Men marken är inte vår längre. Banken tar över. Jag kan inget göra.
Det förstår jag inte.
Det här var min fars hem innan mig och-
- hans fars innan honom och-
- Gud vet hur många Lesters innan det. Här fanns inget innan de kom.
De byggde vägen här och drog tobak 24 km nerför åsen till floden.
Och nu äger jag det inte, och du äger det inte...
Och de jäkla bankerna äger det, och de har aldrig gjort nåt här.
Vi vill inte vara hårda mot er gamla jordbrukare-
- men hela området ska odlas metodiskt. Ni passar inte in.
Om ni ska odla, varför kan inte jag odla som jag gjorde för Kapten John?
Det är tyvärr omöjligt.
Snälla, låt honom inte köra iväg mig.
Jag riskerar nog att försvinna snart-
- och kör de iväg mig, riskerar jag försvinna långt innan jag ska.
Snälla, låt dem inte köra bort mig, Kapten Tim.
- Nå, kan ni inte göra nåt för honom? - Jag vet inte hur, mr Harmon.
- Om han kan betala lite hyra... - Hyra?
Jag har inte ens pengar att köpa mat för.
Och barnen då, Jeeter? Har du ingen som kan hjälpa dig?
Tja, vi måste ha fått... Hur många, Ada?
Ja... Runt 17, 18 stycken.
Och ingen av dem duger något till.
- Hur hög skulle hyran bli, Payne? - 100 dollar om året.
100 dollar? När måste du ha dem?
Tja... Jag är tillbaka här nästa söndag eftermiddag.
Det är nog allt jag kan göra, Jeeter. Inte så mycket.
Du kanske får tag på dem innan söndag, från ett av barnen eller nåt.
Jeeter... Här är ett dussin färska majskolvar, om det kan passa?
- Hejdå, Jeeter. - Hejdå, Kapten Tim.
Nån gång på söndag eftermiddag.
Nån gång på söndag.
Prisa Herren. Prisa Herren! Saker har redan blivit bättre.
Vi går hem och äter lite innan Dude och Ellie May vet om nåt.
Var är min tröja? Jag ska till Fuller.
Varför ska du dit?
Syster Bessie ska köpa mig en helt ny bil med stor tuta. Var är tröjan?
- Jag såg den nog i sängen. - Skynda dig, Dude-ponken.
Är pojken så tokig som vi tror att han är?
- Halleluja, Jeeter och Ada. - Halleluja, syster Bessie.
Bessie, varför säger du till Dude-
- att du ska köpa honom en helt ny bil med stor tuta?
Vi behöver den för att åka runt och predika.
- Har du så mycket pengar? - Inte bara det...
...från min mans försäkring, utan lite till.
Ada, syster Bessie har en massa pengar.
- Kom så köper vi bilen. - Åh, Dude-ponken. Du är så vacker!
Vänta lite. Varför åker Dude med dig för att köpa bilen, och inte jag?
Dude vet ju inget om bilar förutom tutan.
- Sa han inget? - Sa vadå?
- Vi ska gifta oss. - Kom. Vi har inte tid.
Bessie, är du helt tokig?
Bror Jeeter... I kväll kom rösten till mig igen.
Och den sa. "Gift dig med en ny man, syster Bessie."
"Det är inte bra att du inte är gift med en bra man"-
- "som du kan göra till predikant och sprida den heliga Skriften med."
Och det verkar vara Dude.
Dude har inte vett nog att bli predikant.
Han har inget att säga när det är dags att tala.
- Det sköter jag. - Vad tycker du?
- Mig kvittar det. Nu köper vi bilen! - Och vi blir lyckliga.
Dude-ponken... Ska bli predikant.
Jag undrar hur mycket...
Hur mycket pengar syster Bessie har.
Jag undrar om hon skulle låna mig runt 100 dollar...
...så att jag...
...inte behöver flytta.
Fast...
...om hon inte skulle det...
...hur skulle jag då få dem av henne?
Påminn mig i morgon om att jag ska tänka på det, är du snäll.
LÄNSNOTARIE ÄKTENSKAPSLICENSER
- Jag vill ha tillstånd att gifta mig. - Fyll i här.
Jag kan inte skriva ord. Men jag kan röra pennan.
- Vad heter du? Vem ska du äkta? - Syster Bessie Rice.
- Den ungen? Han är ju knappt vuxen. - Han är villig.
Hur gammal är du? Ni får ingen licens om du inte uppger din ålder.
Jag var 38 för inte så länge sen.
- Hur länge? - Jag är 39 nu, men det märks inte.
Varför ska du gifta dig med nån så gammal? Ta en jämnårig flicka.
- Försök inte övertala honom! - Jag vet inte, hon smickrade mig.
- Hur ska det gå? - Herren ombesörjer.
Inte blir det snart! Han gifter sig inte här.
- Försök inte hindra oss. Eller du. - Hör på, syster Bessie...
"Så den ädla säden." Sjung med, Dude-ponken.
BORGMÄSTARENS KONTOR
"O hur saligt att få vandra."
Sluta! Varför tutar ni? Ut ur bilarna! Ut!
- Vi ska köpa en. - Inte om ni har sönder en.
Sluta, Dude-ponken - tills den är vår.
- Har du pengar? - Ja, om den inte kostar mer än 800.
- Är det din son? - Nej, Dude Lester.
Vi ska gifta oss. De är på banken i Augusta.
- Ska ni gifta er? Hur gammal är han? - Strunta i det. Sälj bara bilen.
Ut ur bilen. Ring banken och kolla det där.
Jag har en fin liten rishög här borta som ni lär gilla.
Ni får bensin och kan ta den idag. Ni kan använda de plåtarna så länge.
- Håll tyst! - Gillar du den, Dude?
- Allt verkar bra. - Vi tar den.
- Okej, här är checken. - Fint. Skriv under här.
Vad heter du? Syster Bessie Rice - ta i pennan.
Nej, vänta lite. För en så stor sak ber vi alltid.
Först sjunger vi en psalm, sen knäböjer vi och ber.
Vänta, är det verkligen nödvändigt? Jag är religiös...
"Det är saligt på Jesus få tro."
Vilken tjusig bil. Och han kör!
Jag önskar att alla mina barn såg det här och hörde det fina ljudet.
Han körde på ett träd. Så gör man, Dude-ponken!
Varför står den där kvar? Jag kommer ju inte in...
...om du inte flyttar den gamla. - Visst gör du det. Putta den bara!
Jag sa ju att du klarade det, Dude-ponken. Vilken tjusig bil.
Jag visste att du klarade det, Dude-ponken. Jag visste det.
Det här är väl det finaste jag nånsin sett.
- Ja, då. Det är en bra bil. - Bort med händerna, din stolle.
Jajamensan!
Här... Ge mig den. Jag kan fixa det åt dig, Dude-ponken.
Du har den ju upp-och-ner och hit-och-dit.
Nog är den trasig. Men det skadar väl inte körningen?
Nej, den känns helt ny. Och tutan är oskadd. Låter lika fint som i morse.
Det här är en härlig dag för Tobaksvägen. Bessie, är ert...?
Är ert äktenskap godkänt överallt, eller bara i länet?
- Vi är redan gifta. - Rör bilen, kvinna och jag slår dig!
Du har då tur, Dude.
En helt ny bil att fara omkring i och gift samtidigt och på samma dag.
Få män har sån tur att de får en fru som syster Bessie-
- vacker som hon är för sin ålder.
Ja, då. Hon skulle bli en fin fru för vilken man som helst.
- Oavsett var han kommer från. - Håll tyst, bror Jeeter.
Vet du, Ada. Syster Bessie är... Hon är precis som en i familjen.
Ja, precis som om hon fötts in i den.
Allt vi har är lika mycket hennes och allt hon har är lika mycket vårt.
- Det är, du vet, som blodsband. - Det var mäkta rart av dig.
Vet du, Bessie. Ada och jag är väldigt...
...väldigt stolta över dig och Dude och den där bilen.
Jag undrar bara hur mycket den kostade.
Jag betalade 800 dollar kontant för den, och se nu på den!
800 dollar. Vet du, Ada. För många fattiga skulle 800-
- vara en massa pengar. Men inte för syster Bessie.
Efter pengarna hon fick från försäkringen är det bara småpotatis.
- Vet du, skulle jag be henne... - 800 dollar, det var allt.
- Vad sa du? - Att det var allt från försäkringen.
Jag har kanske 75 cent kvar, men det var de stora pengarna.
Menar du att du inte har 100 dollar att låna mig-
- så att jag inte vräks härifrån?
Ingen ger dig pengar, din stolle. Hade hon mer, gav hon mig dem.
- Jag har inga. - Men jag räknade med det!
- Du får det inte, så håll tyst. - Men, Dude-ponken...
Varför är han inte tyst då? Hade du pengar skulle väl din make få dem?
- Kom, vi åker nånstans. - Men du förstår inte.
- De kommer vräka mig. - Du dör väl snart av ålder ändå.
Eller så blir det fattighuset.
Vore du en riktig son sa du inte så, då gjorde du det inte värre.
- Håll tyst! - Ja, men Dude...
Åh, Dude. Dude-ponken!
Åk inte! Dude-ponken...
Ibland känns det som att, hade jag bara en fin klänning att begravas i-
- vore jag redo att hitta en trevlig plats att lägga mig i och dö.
Flytta dig! Du får aldrig en ny klänning. Pappa har lovat dig det-
- men du lär dö och begravas i den du har på dig.
- Säg inte så till din stackars mor. - Vem ska stoppa mig?
- Säg inte så! - Släpp mig. Att du bara vågar!
Ska du sitta där på den kalla marken hela natten?
Herren verkar sända mig nära nog-
- all sorts elände han kan för att sätta min själ på prov.
Vet du, han lär göra nåt mäkta stort för mig-
- annars skulle han inte pröva mig så hårt.
Hoppas han hinner klart innan söndag.
Ja. Jag slår vad om att Tom skulle hjälpa oss om han var här.
Tom var nog det bästa barnet, tycker jag.
Ja. Lizzie och Clara Belle var de bästa... Men Tom... Tom var...
Han var den bästa av pojkarna.
Pearl var väl den vackraste, med allt det långa blonda håret.
Ja. Tom, han var till och med snäll mot mig.
Jag brukade hoppas att nån av dem skulle skriva.
Har slutat tro att nån ska hälsa på-
- men jag trodde att Lizzie Belle skulle skriva.
- De kanske de har, vad vet du? - Frågade du aldrig på postkontoret?
Vad var poängen? Jag kunde ju inte läsa ändå.
Jag har nog en hel del barnbarn någonstans.
Det måste jag, med alla som lämnat hemmet. Det säger alla.
Vet inte hur andra vet mer om det än jag-
- jag borde väl vara den som vet mest om mina barn?
Ja, vi vet visst bara om Dude och Pearl och Ellie May.
Och fem begravda där ute på fältet.
Vet du... Visste Tom vilken knipa vi satt i, gav han oss säkert pengarna.
Ja... Funderingar hjälper inte om du inte når honom i tid.
Söndag är om bara två dagar. Ska Herren göra nåt får han skynda sig-
- annars är det för sent.
Hör på, Herre. Den här gången är det allvar. Jag är i en mäktig knipa.
Vet du, de tänker sätta Ada och mig i fattighus.
Du vet hur jag har syndat-
- att jag är den värsta syndaren härifrån till Savannah.
Och du vet att ingen ångrat sina synder mer än jag -
- när de var gjorda.
Det jag vill säga är-
- att du får vakta över mig ordentligt de närmaste dagarna, för-
- jag vill göra det jag måste göra utan att begå nån stor synd-
- för jag vet vad du tycker om stöld.
Jag gillar syster Bessie lika mycket som nån annan-
- och jag skulle inte tänkt på hennes nya bil alls, men-
- jag vill säga till dig, Herre-
- att det är bäst du tar och hjälper mig ganska snart-
- annars måste jag nog ta saken i egna händer.
Amen.
Syster Bessie!
Syster Bessie, du är då en vacker kvinna.
- Ja... Var är Dude? - Snart tillbaka.
- Hur mår du, Jeeter? - Jo, jag...
Det var en hjärtslitande natt.
Vet du - det Dude gjorde gör mig så ledsen...
...som jag nånsin varit. - Han bröt nästan min arm.
Jamsen luktar väl gott? Vill du ha en kopp cikoria?
Cikoria?
Jag vill ju inte... Jag vill inte vara till besvär.
Det är inget besvär. Sätt dig bara.
Ja, det här är armen jag brukar jorden med.
All bra brukning gör jag med den här armen-
- och det är en skam hur det lär hindra mig.
- Den där Dude borde skämmas. - Jag visste du skulle bli ledsen.
Jag önskar jag kunde göra nåt.
- Det kanske du kan, syster Bessie. - Jaha, vad då?
Jo, saken är den att-
- jag har ett viktigt ärende med Kapten Tim i morgon-
- och efter det klarar jag mig i år.
Men nu behöver jag lite växel för att klara mig. När jag kom hit-
- såg jag en hög huggen ved på fältet där och tänkte:
"Vore det inte smart att ta veden till Augusta och sälja den?"
Det är väl Henry Peabodys ved? Det verkar inte helt rätt.
Vänta nu! Jag ska inte stjäla den.
Jag säljer den bara och ger Henry halva vinsten.
Det blir han nog glad för, utan att behöva dra dit den själv.
- Ja, men då så... - Nej, då. Jag har inte glömt.
- Jag är frälst. - Halleluja.
- Ja... Får jag låna bilen? - För att dra ved i?
Vänta nu! Du vet att jag inte skulle be om det, vore det inte för armen.
- Nästan bruten och obrukbar. - Jag undrar bara vad Dude ska säga.
Dude?! Vad har Dude... Berättar du allt för din man?
Nej, nej. Det är bara...
Kanske... Du får inget säga. Jag är tillbaka ikväll med nåt fint åt dig.
Det ska väl gå bra. Men du får åka nu innan han är tillbaka.
Åka? Syster Bessie, jag har åkt.
Sufflett, ta och... Ner med dig, jag har sönder dig.
Ditt galna tak, jag förstör dig.
- Dude, Dude! Vad gör du? - Det jäkla taket ville inte fällas.
- Gjorde du den illa? - Inte driften. Och tutan fungerar.
Dude, Jeeter vill ta ved till Augusta och sälja den.
- Till Augusta? Hoppa in, så kör jag. - Jag hade inte räknat med sällskap.
- Jag hade tänkt åka själv. - Ingen annan får köra den!
- Jag stannar inte här själv. - I med veden då!
Kom igen, Jeeter. Vi tar en stor en.
Jeeter.
Kom igen, i med allt. I med veden.
Överträdelse av stadga 382.
Åk och sälj veden ni. Jag väntar här i ett hörn nånstans.
- Letar ni efter någon? - Ja, jag vill träffa bankiren.
Susie May, han vill träffa bankiren.
- Får jag be om ditt namn? - Visst.
- Vad är det då? - Jeeter Lester från Tobaksvägen.
- Just det. Ett ögonblick, mr Lester. - Hur blir året, mr Lester?
Inget alls om vi inte får pengar.
Kommer ni in, mr Lester?
PRIVAT
Allt bra, mr Lester? Kom in.
Tja... Är ni bankiren?
Självklart. Vi träffades med unge Tim Harmon.
- Jag hoppades du skulle komma. - Tja, nu måste jag gå.
Vad är det? Är du inte här för att betala?
Nej, jag är här för att låna.
Tja, hej så länge!
100 dollar...
- Ingen köper nån ved! - Vi bör nog åka mot Fuller.
- Utan att äta? Jag är hungrig. - Vänta. Vänta lite nu.
Jag har suttit och tittat på hotellet, och jag har en idé.
Och idén... Jag har aldrig nånsin sovit på hotell-
- och idén är att vi kanske kan sälja nåt-
- och bo på hotell alla tre i natt.
Ingen ska sälja min nya bil, om det var vad du tänkte.
Alla borde sova en natt i livet på ett hotell-
- så att de har nåt att berätta om.
- Vad hade du tänkt sälja, då? - Kom hit, kom hit.
Titta där. Ser du reservdäcket?
Det tjänar inget till, man kan bara använda bara fyra i taget.
- Hejsan. - God kväll.
Vi vill sova hela natten på ditt hotell.
- Okej, underteckna här. - Gör det du.
- Okej, vad heter du? - Jeeter.
- Jeeter, vadå? - Jeeter Lester från Tobaksvägen.
- Okej. Vad heter han? - Dude heter Dude.
- Dude Lester. - Okej. Och hon?
- Hon heter mrs Dude. - Han och jag är gifta.
Okej. Rör pennan, rör pennan. Det blir 1,50 dollar.
- Den här vägen, tack. - Ada vill nog vara oss...
...så att hon fick bo på hotell. Håll tyst!
- Det är fint... - Framme.
Förut visste jag inte att hotell var så fina.
Jag önskar att Lov Bensey kunde se mig nu.
En dag ska jag spendera resten av livet på hot...
Hallå där!
- Det blir trångt för tre. - Den är deras. Du sover här.
Vad tycker ni om det? Olika rum för olika folk.
- Låser de in oss? - Ada lär inte tro det här.
Hon är redan åtta. Vi sover.
Se på det elektriska lyset. Jag ska titta på det hela natten.
- Godnatt. - Godnatt, Jeeter.
- Goddagens. - Hallå.
- Hej. Godmorgon, Kapten. - Godmorgon.
- Är det här fattighuset? - Det är det.
Jag misstänkte det.
- Vad är det? - Det är badklockan.
- Vad? - Badklockan.
Man måste göra sig ren överallt, eller vara utan middag.
Okej, Herre. Säg inte att jag inget sa.
- Hallå. Kom hit ett tag. Kom hit. - Vad är det?
Vill du köpa... Vill du köpa en helt ny bil billigt?
- Den här? - Ja, den är sprillans. Knappt inkörd.
- Vad gör du det med, en yxa? - Yxa? Nej, då.
Det skadar inte, inte körningen. Bilen är helt ny. Kostade 800 dollar igår.
Hör på, så här gör jag: Jag säljer den nu till dig för 100 dollar, med veden.
- 100 dollar, alltså? - Ja. 100 dollar måste jag ha. Idag.
- Varför så bråttom? - Jo...
Det är bara 100 dollar mellan mig och fattighuset.
- Är du säker på att bilen är din? - Såklart! Skulle jag sälja nån annans?
- Hur går hon? - Som en 40-dollars åsna.
- Flytta dig, så jag får prova. - Ja.
Hej så länge, chefen.
- Chefen? - Ja.
- Över polisen? - Ja.
Din stolle, var är min bil?
- Håll tyst och lyssna. Den är utanför. - Är den skadad?
Den ser ut att ha blivit påkört av tåget. Men jag borde låsa in er-
- för ni Tobaksvägsfolk är det värsta ofog.
Ni är inte värda kostnaden för länet. Ni är bara naturligt oväsentliga.
Tyst med ylandet!
Jag är redan sen och vägrar skjuta på söndagsmaten-
- på grund av familjebråk, så försvinn!
Åk tillbaka till Tobaksvägen. Och stanna där!
- Menar du att han inte kedjas fast? - Försvinner du inte, gör du det.
Han stal min overall, sålde min bil och kastade...
Ut med dig!
Ja, och tänk inte på att få komma in igen.
Får jag inte skjuts till fattighuset?
Nej, den är min och Bessies, du har nästan förstört redan.
Känner du så, så dra härifrån och försvinn från min mark.
Det är inte ditt så länge till. Du vräks ju.
- Varför kastar vi sten på dem? - De gjorde mig arg.
- Har mannen varit här? - Inte än.
- Har du inte ens luktsnus åt mig? - Jag har ingenting åt dig.
Det är väl inte mycket av värde att ta med ändå.
- Jag är ledsen, Ada. - Jag skyller inte på dig.
Det kanske blir bättre där.
- Det kanske... - Det kan då inte bli värre.
Jeeter... Jeeter... Vänta, Jeeter. Jag är inte arg.
Jeeter, vänta. Jag måste prata med dig. Vänta, Jeeter.
Vänta. Jag är inte arg längre. Det gäller Pearl. Hon är borta igen.
- Du slår mig inte med en sten? - Förstår du inte? Pearl är i Augusta.
- Vad gjorde du med henne? - Inget, förutom att binda henne lite.
- Hon kom lös och försvann. - Hon kanske gömmer sig i skogen.
Hon har åkt till Augusta, säger jag ju. Hon sa det till Jones Peabody.
- Tacka Herren. - Jeeter, du måste göra nåt.
Alla for dit, Lov. Varenda en. Lizzie Belle och Clara och...
Jag minns inte allas namn, men de gjorde alla samma sak.
De rymde till bomullsbruken i Augusta-
- så att de får fina kläder och en hatt.
- Hon kanske kommer hem själv? - Jag litar inte på nån av dem.
Nej, de tyckte inte om att bo på Tobaksvägen.
De gillade inte kläderna deras mor sydde åt dem, så alla rymde de.
Jag vill inte förlora henne för en eller annan orsak. Hon är vacker.
Jag älskade att sitta på verandan och titta genom fönstret-
- när hon kammade och borstade sitt vackra gula hår.
Vet du vad jag tänkte? Vore det inte bra om Ellie May kom ner till dig-
- för att se efter huset och laga mat åt dig?
Jag vet ingen vackrare syn för ögat-
- än att se in i Pearls bleka blå ögon tidigt på morgonen.
De är hemskt vackra när som helst, men jag glömmer nog aldrig-
- hur vackra de är när solen stiger.
Ellie May måste gifta sig och om inte du fattar tycke, vet jag inte...
Om jag åker till Augusta, tror du jag får med henne hem?
Vem, Pearl? Nej, vad är poängen? Hon gör bara om det.
Med Ellie May skulle det bli annorlunda.
Ada och jag försvinner nog snart-
- och då tar ingen här hand om Ellie May.
Säg bara till, så får hon tvätta sig och komma ner.
- Hon är gammal för att bli fru. - Du vänjer dig.
- Och allt jag gav er för Pearl? - Du får tillbaka filtarna.
Och du kan vara säker på att hon inte rymmer hela tiden. Nej, då.
Tja... Okej, då.
Säg åt henne att tvätta sig och komma ner.
Tvätta dig och gå till hans hus och fixa det åt honom.
Galna idiot! Du... Se vad du gjort med min bil!
Jag borde kedja dig. Du förstörde min bil.
Du har nästan förstört den redan. Jag ska döda dig, din galna...
Pearl är borta.
Ellie May, vill du gå?
Ja, mor.
Det är mr Payne. Hur står det till, mr Payne?
- Ada, ge honom ett glas vatten. - Är du här för pengarna?
Måste du prata affärer direkt när han kommer?
Ge honom lite vatten först.
Skönt att du kom, mr Payne.
Känn dig som hemma. Ada, ge honom ett glas vatten.
- Kom. - Hoppas du har pengarna, mr Lester.
Pengar... Pengar...
Nej, det har jag inte. Så är det.
Jag verkar vara väldigt illa ute, helt allvarligt.
Vet du, mr Payne. Det verkar inte som om den gode Herren-
- vill att vi brukar jorden längre.
Då hade han varit mer aktsam.
Ja, han skulle få de rika att lätta på pungen och låna oss bönder pengar.
Mr Payne bryr sig inte om vad du tycker om det.
Mr Lester, varför far du inte till Augusta och jobbar i bruken?
I bruken? Jag tänker inte jobba i de jäkla bruken.
Det är för kvinnor.
Vinda tråd på små spolar och så.
Nej, inte för mig. Jag skulle inte...
Jag skulle inte fara dit om de gav mig 15 dollar/vecka.
Nej, nej. Jag kan helt enkelt inte...
Jag kan helt enkelt inte leva så.
Det blir väl bättre på fattighuset?
Ingen fara, Ada. Åk upp dit du-
- och leta efter resten av barnen.
Nej, jag skulle inte göra nåt för att hindra dig. Men inte för mig.
Det är skillnad. Staden gillar inte mig och jag gillar inte staden.
Jag kan inte leva som uppstyltad, jag måste vara på jorden-
- och det är... därför jag gillar fattighuset.
Det är på marken och på landet.
- Jag bör nog fara dit du far. - Jag vet inte vad mer man kan säga.
Jag hatar det här! Men det är inte min mark, inte min bank och inte mitt val.
- Du kan inte skyllas. Du är inte... - Imorgon är den första. Jag är ledsen.
- Jag med. Hejdå. - Hejdå.
Jaha... Börjar vi nu, bör vi hinna dit till middagen.
Vill ni ha skjuts?
- Det är Kapten Tim. Hej, Kapten Tim. - Hej, Ada. Kom nu, hoppa in.
Kom, Ada. Kom, kom, kom. Du får skjuts i alla fall.
Vilket håll?
Tja, vi tog bara en promenad till Ludlow.
- Det är en så vacker dag. - Till fattighuset?
Tja... Det är nog så, Kapten Tim.
Vi är framme, Jeeter.
Tack, Kapten Tim.
Vänta lite. Det här är inget fattighus.
- Du lär inte hitta nåt fattigare hus. - Du gjorde fel, det här är mitt hem.
Kanske det, men jag var tvungen.
Jag berättar gärna, Jeeter. Jag har inte råd, men jag var tvungen.
Men mannen har varit här och vräkt oss-
- kommer han tillbaka och hittar oss här blir vi nog kedjade.
Han kommer inte. Jag ordnade det på vägen-
- så att ni kan vara kvar här, i ett halvår.
Jag hade gärna gett er hela året, men jag har inte råd.
- Menar du att du gav honom hyra? - Ja, jag gav honom 50 dollar, Jeeter.
Och här är 10 dollar till frö och guano.
Det jag gör är att stötta dig i ett halvår för att se om du kan odla nåt.
Tror du att du klarar det?
Svara honom kan du väl i alla fall.
Du klarar det. Du gjorde det för min far, du kan göra det för mig.
Den gode Herren tar då hand om de fattiga.
Håll efter honom, Ada. Då klarar han det.
Gör det nåt om han köper mig lite luktsnus för pengarna?
Hjälper det dig att få honom att jobba, så köp!
Ada, Ada. Vet du vad jag ska göra?
- Ta en tupplur? - Få ihop en bal per tunnland.
Jag vet var jag kan låna en mula-
- så köper jag bomullsfrö, guano och luktsnus för 10 dollar.
Ser du marken där?
Jag ska bränna allt gammalt gräs och rensa runt 100 tunnland.
Sen ska jag plöja marken och rensa så långt ögat kan nå.
Och se på himlen, Ada.
Ja, det här är det bästa året...
Det bästa året för att plantera, sen Gud vete när.
Ja, jag känner det på lukten-
- att det här blir ett fantastiskt år för bomull.
- När gör du de här stora sakerna? - Ganska snart.
Nästa vecka, kanske.
Nu när Dude och Ellie May är borta, är det bara vi kvar.
- Var är farmor? - Jag har inte sett henne sen igår.
Hon kanske gick upp i skogen och inte kan ta sig tillbaka.
- Hon kanske till och med har dött. - Så har hon aldrig gjort förr.
Nej...
En dag går jag upp dit och letar efter henne.
Det här verkar-
- kunna bli det bästa året jag nånsin haft.
Översättning: SDI Media Group
[SWEDISH]